OK, Charlie.
- Er det sjappa? Hvem driver den? - Det har jeg fortalt deg.
- Si det en gang til. - Spats Colombo.
- Hva er passordet? - "Jeg skal i bestemors begravelse".
- Adgangskortet ditt. - Takk, Charlie.
Vil du ha et bord ringside, kan du si at du er kistebærer.
Vi er klare. Når begynner det?
Jeg får stikke. Ser Colombo meg, er det takk og farvel, Charlie.
Takk og farvel, Charlie.
Gi meg fem minutter, så gir dere dem alt dere har.
Vær sikker.
God aften, sir.
- Jeg er Mr Mozarella. Kan jeg hjelpe? - Jeg skal til den gamles begravelse.
Jeg har ikke sett deg her før.
- Jeg har vært på vannvogna. - Vær så god.
Hvor er likvaken? Jeg er en av kistebærerne.
Vis herren inn i kappellet. Kirkestol nummer tre.
Ja, Mr Mozarella. Denne vei, sir.
Må man først vandre heden, bør man gjøre det med stil.
Følg meg.
- Hva skal det være? - Børst.
- Beklager. Vi serverer bare kaffe. - Kaffe?
Skotsk kaffe, kanadisk kaffe, maltølkaffe...
Skotsk. Servert i en mokkakopp, og en soda separat.
Et øyeblikk. Har du ikke en kirkestol litt lenger unna bandet?
Hva med den der borte?
Beklager, men den er reservert for den nærmeste familie.
Uff da.
Hei, jeg vil ha en kopp kaffe til.
Jeg vil ha en kopp kaffe til.
Best å komme med regningen i tilfelle razzia.
- Razzia i en begravelse? - Enkelte har ingen respekt for de døde.
Hei, Joe. I kveld skal det skje, hva?
- Det er sikkert. - Nei, i kveld får vi lønn.
- Hva så? - Jeg må til tannlegen i morgen.
Skal du sløse bort den første lønninga di på tennene?
Bare en fylling, ikke noe gull.
For en egoist du er. Vi skylder husleie. Vi skylder Moes Delikatesse 89 dollar.
Renseriet vil saksøke oss. Vi skylder penger til alle jentene.
Du har rett. I morgen skal vi betale alle et lite avdrag.
Nei. I morgen går vi på hundeveddeløp og satser alt på Olja Lyn.
- Satse mine penger på en kjøter? - En sikker vinner.
Kelneren kjenner elektrikeren som kobler til kaninen.
- Hvor mye er denne kaninen verdt? - Oddsene er 10-1.
- Kanskje han taper. - Hva så? Denne jobben varer lenge.
- Kanskje ikke. - Jerry, hvorfor må du svartmale alt?
Kanskje du blir overkjørt. Kanskje aksjemarkedet klapper sammen.
Kanskje Mary Pickford skilles fra Douglas Fairbanks.
Kanskje the Dodgers forlater Brooklyn.
Kanskje Michigan-sjøen flommer over.
Ikke se nå, men hele byen er oversvømmet.
Fire,
tre,
to,
én.
OK, alle sammen. Dette er en razzia.
Jeg er fra politiet. Dere er alle under arrest.
Jeg vil ha en kopp kaffe til.
Kom igjen, Spats.
- Serveringen er slutt. La oss gå. - Hvor da?
Til en klubb for pensjonerte spritsmuglere. Du kan bli medlem.
- Kommer ikke på tale. - Du vil like deg der.
Fengselets skredder skal sy fine gamasjer til deg, stripete.
Morsomt. Hva har jeg gjort nå?
Fylt folk med sterk kaffe. 43 prosent.
Jeg? Jeg er en vanlig kunde.
Kom igjen, Spats. Vi vet at du eier sjappa. Mozarella jobber for deg.
- Mozarella? Aldri hørt om ham. - Vi har hørt noe annet.
Av hvem? Tannpirker-Charlie kanskje?
Tannpirker-Charlie? Aldri hørt om ham.
Kjernemelk.
For smart til å drikke fra eget lager?
Kom igjen. På beina.
- Sløsing med skattebetalernes penger. - Ring din advokat hvis du vil.
Her er advokatene mine. Kun Harvard-menn.
Jeg vil ha en kopp kaffe til.
Nå trenger vi ikke bekymre oss om hvem vi skal betale først.
- Hysj! Jeg tenker. - Vertinnen vil kaste oss ut.
Ingen flere pølser på kreditt hos Moes Delikatesse.
Vi kan ikke låne av jentene, de er på vei til fengselet.
Lurer på hvor mye bookmakeren Sam vil gi for frakkene våre.
Bookmakeren Sam? Kutt ut. Jeg satser ikke frakken min på ei bikkje.
- Jeg sa jo at det er bombesikkert. - Vi vil fryse.
Det er under null. Vi får lungebetennelse.
Hør her, dummen, oddsen er 10-1. I morgen har vi 20 frakker.
Olja Lyn.
- Jeg burde ha sjekket hjernen min. - Jeg trodde ikke vi var på talefot.
Kontrabassen er kledd varmere enn meg.
- Noe i dag? - Ingenting.
Takk.
- Noe i dag? - Ingenting.
Takk.
Jeg orker ikke mer, Joe. Jeg sulter, jeg har feber, jeg har hull i skoen...
Hvis du ga meg en sjanse, kunne vi leve som konger.
- Hvordan? - Det er en hund i tredje løp.
Galopperende Ånd. Oddsen er 15-1 og det er hans favorittløype. En sikker vinner.
Hva vil du ha? Hodet mitt på et fat?
Nei, bassen din. Vi pantsetter den og saksen min...
Er du gal? Vi er ute å kjøre og du vil pantsette rattet.
Greit, bare sult videre du. Jeg blåser deg full. Frys.
- Noe i dag? - Å, det er deg.
Du er ikke skvetten.
Takk.
Joe. Kom tilbake.
Nellie, hvis det gjelder lørdag, så kan jeg forklare.
For en lettelse. Jeg betalte 4 dollar for å ordne håret.
Jeg kjøpte en splitter ny neglisje.
Jeg lagde en diger pizza.
- Og hvor var du? - Hvor var du?
- Sammen med deg. - Meg?
Husker du? Du hadde tannverk.
Betent tann. Hele kjeven svulmet opp.
Gjorde den?
Å, ja.
- Jeg ga ham blodoverføring. - Vi har samme blodtype.
- Type O. - O?
- Jeg skal finne på noe en dag. - Du finner på ganske mye nå også.
Når vi får oss en jobb, skal vi gå på den stiligste restauranten i byen.
Hva sier du? Har Poliakoff noe til oss? Vi er desperate.
Saken er at han trenger en kontrabass.
Og en saksofon.
Ikke sant?
Helt sant.
- Hva er jobben? - Tre uker i Florida.
På Seminole-Ritz i Miami. Transport og alle utgifter dekket.
Er ikke hun gull verdt? La oss møte Poliakoff.
- Han er opptatt. Dere må vente. - Greit, vi kan vente.
Gladys, det er tre uker i Florida.
Søte Sue og Sosietets-Synkoperne.
De trenger et par jenter med saks og bass.
Hva mener du med hvem det er? Poliakoff. Jeg har jobb til dere.
Gladys. Er du der?
Gladys!
Meshugeneh. Spilte 112 timer på en maratondans.
- Hun er i senga med nervesammenbrudd. - La henne bli liggende.
Og Cora Jackson?
Det siste jeg hørte var at hun spilte i Frelsesarmeen.
Drexel 9044.
Tomhjernede fjols!
Her er vi, pakket og klart for Miami, og hva skjer?
Saksen stikker av med en bibelselger og bassen blir gravid.
Bienstock, du burde få sparken.
Jeg? Jeg er manager, ikke nattevakt.
Hallo. La meg få Bessie Malone.
Hva gjør hun i Philadelphia?
Mener du alvor?
Bessie lot håret vokse og spiller med Stokowski.
- Svartbak-Bessie? - Schpielt zich mit der Philharmonic.
Hva med Rosemary Schultz?
Kuttet pulsårene da Valentino døde.
Vi kan like gjerne gjøre det samme om det ikke dukker opp to damer snart.
Vi blåser i hvor du finner dem. Bare få dem på toget som går klokken 20.
Straks noe dukker opp, gir jeg lyd fra meg.
Jeg lurer på om jeg har plass til et mavesår til.
Nellie, ordne en rikstelefon.
- Sig, vi må snakke med deg. - Det gjelder Florida-jobben.
- Nellie fortalte om den. - Vi er ikke for sent ute?
Hvem er dere? Klovner? Forsvinn.
William Morris-byrået i New York.
- Du trengte en bass og en saks? - Instrumentene er OK, men ikke dere.
Jeg vil snakke med Morris.
- Hva er galt med oss? - Dere har feil form.
- Hva mangler vi? Pukkelrygger? - Det er ikke ryggene som bekymrer meg.
Hva slags band er det?
- Man må være under 25. - Vi er ikke så langt unna.
- Og blonde. - Vi kunne bleke håret.
Og dere må være jenter.
Nei, der går grensen.
- Mr William Morris. - Det er altså et jenteband?
Jepp. Gode, gamle Nellie. Jeg kunne kverke henne.
La oss diskutere det. Hvorfor kan vi ikke brukes?
Da vi jobbet i en sigøynerkafe, brukte vi øreringer av gull.
Da vi jobbet med et band fra Hawaii, brukte vi bastskjørt.
- Hva feiler det ham? Drikker han? - Nei, han spiser for lite.
Den tomme magen har gått til hodet på ham.
Joe, tre uker i Florida. Vi kunne låne klær av dansejentene.
- Håret reiser seg på hodet mitt. - Der ga du meg en idé.
Vi kjøper brukte parykker og legger til litt fyllmasse.
Vi kaller oss Josephine og Geraldine.
Josephine og Geraldine... Kom igjen.
Hvis dere vil tjene litt penger i kveld.
På Illinois-universitetet har de en Valentine-fest.
Vi tar det.
6 dollar hver. Vær ved skolen i Urbana klokken 20.
Helt opp til Urbana for å spille en kveld?
Det er 12 dollar. Vi kan løse ut en av frakkene for det.
Hallo. Mr Morris? Dette er Poliakoff i Chicago.
Du har vel ikke to kvinnelige musikanter ledige?
En saksofonist og en bass?
- Hvis William Morris ikke... - Kom igjen, Geraldine.
Det er 16 mil. Det snør ute. Hvordan kommer vi oss dit?
- Jeg skal finne på noe. - Hva da?
Ikke stress meg.
- Åssen går det, jenter? - Jeg burde knekke nakken din.
Jerry! Sånt sier man ikke.
Nellie, hva skal du gjøre i kveld?
- I kveld? Hvordan det? - Jeg har noen planer.
- Jeg skal ikke noe spesielt. - Ikke?
Jeg hadde tenkt å gå hjem og spise kald pizza.
Da blir du hjemme i hele kveld?
Ja, Joe.
Fint. Da trenger du ikke bilen din.
Bilen min? Din...
Er han ikke helt utrolig?
CHARLIES VERKSTED
Vi kunne ha tre uker i Florida med alle utgifter dekket.
Ligge i sola, palmer, flygefisk...
Kan du kutte ut?
Muligens straight eller ingenting, og et par i åttere.
OK, legg dem ned, gutter.
- Legg ned hva? - Vi skal hente en bil.
- Jaså? - Jepp. Nellie Weinmeyers bil.
- Musikanter. - Smartinger.
OK, vi forsetter spillet.
En '25 Humpmobile, grønn, kupé... sir.
- Den er her borte. - Ja, her borte.
- Trenger dere bensin? - Ja, for 40 cent omtrent, takk.
- Skal det på Miss Weinmeyers konto? - Ja. Hvorfor ikke?
Mens du er i gang, fyll den opp.
OK, alle sammen. Hendene i været.
Ansiktet mot veggen.
Du også, Tannpirker.
Kom igjen.
Hei. Kom hit.
OK, sjef.
Hei, Charlie. Lenge siden sist.
- Spats, hva gjør du her? - Jeg kom for å vise min medfølelse.
- Du skylder ikke meg noe. - Jeg vil ikke si det.
Du anbefalte begravelsesbyrået mitt til vennene dine.
- Jeg vet ikke hva du mener. - Jeg har masse kister til overs.
- Synd å ikke bruke dem til noe. - Jeg hadde ingenting med det å gjøre.
Trist, Charlie. Du hadde tre åttere.
- Farvel, Charlie. - Nei, Spats, nei.
Nei, Spats. Vær så snill, nei.
Jeg tror jeg må kaste opp.
OK, kom ut derfra.
Kom igjen.
- Vi så ikke noe. Gjorde vi vel? - Hva? Nei. Ingenting.
Det raker ikke oss om dere vil kverke hverandre.
Si meg... Har ikke jeg sett dere før?
Nei da. Vi er bare to musikere.
Vi kom for å hente en bil. Nellie Weinmeyers bil.
Vi skal spille på en fest.
- Kom nå, Jerry. - Stopp en halv.
- Hvor har dere tenkt dere? - Urbana. Det er 16 mil herfra.
Dere drar ingen steder.
- Gjør vi ikke? - Jeg liker ikke øyenvitner.
- Vi skal være tause. - Dere skal bli tause, ja.
I graven.
OK, la oss fordufte. Vi tar oss av dem senere.
Jeg tror de traff meg.
- De traff kontrabassen. - Ikke noe blod?
Hvis de tar oss, blir det blod overalt. Type O. Fort deg!
- Hvor skal du? - Så langt unna som mulig.
Det er ikke langt nok. De kjenner oss. Halve Chicago vil være etter oss.
Fort, gi meg en mynt.
Skal du ringe til purken?
Vi lever ikke lenge nok til å vitne mot Spats Colombo.
Vi må ut av byen. Vi kunne anlegge skjegg.
Vi skal komme oss ut av byen, Men vi skal barbere oss.
Er dette rett tidspunkt? De vil blåse hodene av oss, og du vil barbere deg.
- Barbere leggene, din dumming. - Barbere leggene...?
Hallo. Mr Poliakoff?
Jeg har hørt at du trenger et par kvinnelige musikere.
Florida Limited klar for avgang på spor en til Washington.
Charleston, Savannah, Jacksonville og Miami.
Alle ombord.
Hva nå?
Hvordan klarer de å holde balansen i disse dingsene?
Må være vektfordelingen. Kom, nå.
Det trekker sånn.
De må være forkjølet støtt.
- Få opp farta. Toget går fra oss. - Jeg føler meg naken.
- Jeg føler at alle stirrer på meg. - Med de beina? Er du sprø?
Det nytter ikke. Vi slipper ikke unna, Joe.
Jeg heter Josephine, og det hele var din idé.
Se der. Se hvordan hun beveger seg.
Har aldri sett maken til fjæring.
De må ha et innebygd kulelager eller noe sånt.
Det er et helt annet kjønn.
Ingen ber deg om å få en baby.
Straks vi kommer til Florida, er vi ferdige med dette tullet.
Du får ikke overtalt meg...
Ekstra. Ekstra. Sju menn slaktet på bilverksted i North Side.
Frykt for blodig etterspill. Ekstra.
- Du overtalte meg. La oss gå. - Jepp, Geraldine.
- Rosella. - Fele.
- Gå på, Dolores. - Trombone.
- Hei, Olga, hvordan er ryggen? - Trompet.
- Her er vi. - Er dere to fra Poliakoff-byrået?
- Ja. Vi er de nye jentene. - Splitter nye.
Dette er manageren vår, Mr Bienstock. Og jeg er Søte Sue.
Jeg heter Josephine.
Jeg heter Daphne.
Saksofon, bass. Jeg er så glad for å se dere. Dere reddet livene våre.
I like måte, æresord.
Hvor har dere spilt før?
Her, der og... rundt omkring, og...
Vi var tre år ved Sheboygan musikkonservatorium.
Alle ombord.
Dere skal ha køye 7 og 7A.
7 og 7A.
- Tusen takk. - Bare hyggelig.
Oi. Gleden er på min side.
- Oppe-sann. - Frekkas.
Poliakoff har visst sendt oss et par virkelige damer.
Du bør be de andre jentene om å passe munnen sin.
Hva gjør du...?
Daphne?
Jeg har aldri likt navnet Geraldine.
Hei. Jeg er kontrabassen. Kall meg Daphne.
Jeg heter Josephine. Saks.
- Velkommen til Ingenmannsland. - Dere vil angre.
- Ta av korsettet og la fettet flyte. - Jeg trenger ikke noe sånt.
- Buler du ikke ut? - Buler? Jeg?
Jeg kjenner en fantastisk syerske. Hun kommer en gang i måneden.
- Hun er billig og hun fortalte... - Kom igjen, Daphne.
Har du hørt den om jenta som spilte tuba
og som havnet på ei øde øy sammen med en enbeint jockey?
- Nei. Hvordan er den? - Kutt ut, jenter. Ikke noe griseprat.
De gikk på et konservatorium.
Hva med det talentet, hva?
- Som å falle i en smørbutt. - Forsiktig, Daphne.
Da jeg var liten, Joe, drømte jeg om å bli innelåst en natt i et bakeri.
Det var godsaker overalt.
Rullekaker, mokkakaker, bløtkaker og kirsebærterter...
Hør her: Ikke smør, ingen kaker. Vi er på slankekur.
Ja vel, Joe.
Ikke der. Det er nødbremsen.
Nå har du gjort det.
- Gjort hva? - Du rev av det ene brystet mitt.
- Du får ordne det. - Du får hjelpe meg.
KVINNER - MENN
Denne veien, Daphne.
Nå rev du av det andre også.
Unnskyld.
Det er greit. Fryktet det var Søte Sue.
- Du sier det vel ikke til noen? - Hva da?
Blir jeg tatt en gang til, blir jeg sparket fra bandet.
Har dere overtatt for bassen og saksen?
Stemmer. Jeg heter Daphne.
Dette er Joe... sephine.
Kom inn.
Jeg heter Sugar Cane.
- Sugar Cane? - Jeg heter egentlig Sugar Kowalczyk.
- Polsk? - Ja. Jeg er fra en musikalsk familie.
Min mor er pianolærer. Min far var dirigent.
- Hvor dirigerte han? - I Baltimore og Ohio.
Jeg spiller ukulele, og kan synge også.
Jeg har ikke særlig bra stemme, men dette bandet er ikke all verdens.
Jeg er bare med fordi jeg er på rømmen.
- Hva rømmer du fra? - Jeg vil ikke snakke om det nå.
Vil du ha en tår? Det er bourbon.
Jeg kan ha det til gode.
Dere må ikke tro at jeg er en fyllik. Jeg kan stoppe når jeg vil, men vil ikke.
- Iallfall ikke når jeg er nedfor. - Vi forstår.
Alle jentene drikker, men jeg er den som blir tatt. Mitt lodd i livet.
Jeg får alltid bare smulene etter andre.
Er sømmene mine rette?
Bra nok.
- Vi snakkes, jenter. - Hadet, Sugar.
Vi har spilt i feil type band.
- Ned, Daphne. - Så du fasongen på det barskapet?
Glem det. En bommert, og vi må forlate toget.
Da blir det purken, avisene og Chicago-mafiaen.
Jeg skulle gjerne ha lånt en kopp sukker av Sugar.
Se...
Null kaker, null smør og null Sugar.
Du ødela dem igjen.
Hei, Sheboygan. Hvor jobbet dere sist? Spilte dere folkedans?
Nei. I begravelser.
Kan dere ta kontakt med de levende? Litt mer liv, takk.
Vi skal prøve.
Hvordan fikk du de hullene i den?
Disse?
Jeg aner ikke.
Mus?
Ok, jenter. Vi tar det fra begynnelsen. Få litt fres over det.
Bienstock!
Ja, Sue?
Jeg trodde jeg hadde sagt at jeg ikke vil ha noe drikking her.
Ja vel, jenter. Hvem eier denne?
Kom igjen. Spytt ut.
- Sugar, jeg advarte deg... - Vær så snill...
Nå er det nok. I Kansas smuglet du sprit i en sjampoflaske.
Før det hadde du en halvliter i ukulelen din...
Mr Bienstock, kan jeg få lerka mi?
Klart det. Pakk sakene dine. På neste stasjon... Din lerke?
Ja. Bare litt bourbon. Jeg må ha mistet den.
Gi meg den.
Sa dere ikke at dere har gått på et konservatorium?
- Jo da. I et helt år. - Trodde dere sa tre år.
Vi slapp ut før grunnet god oppførsel.
Det er to ting dere skal holde dere unna i arbeidstiden: Sprit og menn.
- Menn? - Tenk ikke på det.
Vi holder oss langt unna menn.
Ekle, hårete beist med åtte hender.
Og de er bare ute etter én ting.
Unnskyld meg, frøken!
Greit, jenter. Fra begynnelsen.
- Kjære Hortense, god natt. - God natt, Daphne.
- Maude, sov søtt. - God natt, Daphne.
God natt, Gloria.
Dolores, sov godt nå.
- Natti-natt, Emily. - Toodle-oo.
"Hørte du ""toodle-oo""?"
Slapp av, gutt. Si til deg selv at du er ei jente.
- Jeg er jente. - Du er jente.
Jeg er jente. Jeg er jente.
Jeg er...
Det er en viss rytme i det.
Jeg er jente.
Jeg er jente. Jeg er jente.
Jeg er jente.
God natt, Sugar.
God natt, skatt.
"Skatt? Hun kalte meg ""skatt""."
Å, skatt.
- Hva driver du med? - Sørger for at skatten blir i skattkista.
Det blir ingen skattejakt i natt.
Kanskje jeg må opp... for å drikke vann eller noe.
- Kjemp imot. - Kanskje jeg taper.
- Tenk om det blir en krise. - Dra i nødbremsen.
Hei, Bienstock. Det er noe rart med disse nye jentene.
- Rart? Hvordan da? - Vet ikke, men jeg har en følelse her.
Å ha et mavesår er som å ha en innbruddsalarm inni seg.
Pass på magesåret ditt du, så tar jeg meg av jentene.
OK, nå er det sengetid. God natt, jenter.
- God natt, Daphne. - God natt, Josephine.
Jeg er jente. Jeg er jente.
Skulle ønske jeg var død.
Jeg er jente... Jeg er jente... Jeg er jente...
Daphne.
Sugar.
Takk for at du reddet meg. Du er en god venn.
Det var da så lite.
Jeg tenkte at vi jenter burde holde sammen.
Hadde det ikke vært for deg, hadde jeg blitt kastet av toget.
Jeg hadde sittet på ukulelen min langt uti ødemarken.
Det er iskaldt ute.
Jeg mener, når jeg tenker på deg og din stakkars ukulele...
Hvis det er noe jeg kan gjøre for deg...
Jeg kan tenke meg mange ting.
Det var en av dem.
Det er Søte Sue.
Hun må ikke få vite at vi er sammen her.
Vi behøver ikke å si det til noen. Ikke engang Josephine.
Kanskje jeg bør bli her til hun sovner igjen.
Du kan bli her så lenge du vil.
Blir det ikke trangt for deg?
Nei da. Det er så koselig så.
Da jeg var liten og det var kaldt, krabbet jeg opp i senga til søsteren min.
Vi pakket oss inn i dynene og lot som vi hadde gått oss bort i en mørk hule
og prøvde å finne veien ut.
Meget interessant.
- Er det noe galt? - Nei, alt er helt topp.
Stakkars deg. Du er helt skjelven.
Det er latterlig.
- Pannen din er varm. - Det er latterlig.
- Føttene dine er kalde. - Er det ikke latterlig?
Jeg skal varme dem opp litt.
- Sånn. Var ikke det bedre? - Jo. Jeg er jente... Jeg er jente...
- Hva? - Jeg er en meget syk jente.
- Jeg bør gå før jeg blir smittet. - Ikke så syk.
Jeg har så lav motstandskraft.
Sugar, hvis du føler at noe skjer med deg, kjære,
er det beste botemiddelet en real tår med whisky.
- Har du det? - Jeg kan skaffe det.
Ikke rør deg.
- Hold fast. - OK.
Opp. Opp.
- Gikk det bra? - Det gikk fint.
- Hvordan gikk det med flaska? - Halvfull.
- Hent noen krus. - Krus?
Det må jeg si, min kjære, at dette er den beste reisemåten.
Sett på lyset. Jeg kan ikke se hva jeg gjør.
Glem lyset. De andre må ikke vite noe.
- Men jeg kan søle ut noe. - Bare søl.
Søling, spenning, latter og lek.
Dette kan vise seg å bli en overraskelsesfest.
- Hva er overraskelsen? - Ikke ennå.
- Når? - Vi får ta en drink først.
Den gir deg hår på brystet.
Ikke langt unna sannheten.
Er dette en privatfest?
Ja, helt privat. Gå din vei.
Dolores, har du mer Vermouth?
- Klart det. - Vermouth?
Vi har bourbon. Vi kan mikse Manhattan.
Manhattan? På denne tiden av døgnet?
- Få cocktailmikseren. - Å, Sugar.
Du ødelegger overraskelsen min.
- Hei, skjer det noe? - Fest i køye 7.
- Jeg henter ost og kjeks. - Jeg henter mikser og du flaskeåpner.
Hei, Rosella, det er fest i køye 7.
- Har du korketrekker? - Stella har.
Hent noen pappkrus.
Hei, det er fest i køye 7.
- Her er Vermouthen. - Dette er en privatfest. Forsvinn.
Jeg har med ost og kjeks.
- Er det nok med ti krus? - Dette er en fest for to. Ti krus?
- Kan dere holde opp? - Vil noen ha Southern Comfort?
Jenter, dere vekker naboene under.
Pass på korketrekkeren.
- Her er en kjeks. - Ikke kjeks i senga.
Kan dere gå deres vei og lage deres egen fest?
Her er cocktailmikseren.
- Skulle ønske vi hadde is. - Forsiktig med Vermouthen.
13 jenter i ei køye betyr ulykke. 12 av dere må gå ut.
- Send meg peanøttsmøret. - Vil noen ha salami?
Slutt med maten. Maurene vil flytte inn i morgen.
Hei. Har du coctailbær?
Blås i det.
Coctailbær?
Hva er det som foregår?
Daphne. Daphne, hvor er du?
Det er ikke min feil. Jeg har ikke invitert dem.
Kom igjen, jenter. Moroa er over.
Dere hørte hva Josephine sa. Gå ut, alle sammen.
- Ikke du, Sugar. - Jeg skal hente litt is.
Kom dere ut.
Stemmer, Sugar. Og så var det resten. Ut.
- Kom inn. Vannet er godt. - Ta en Manhattan.
- Ro ned. Vi får sparken alle sammen. - Sugar. Ikke gå fra meg.
Kutt ut nå. Klokka er to.
Moroa er over. Festen er slutt. Alle går hjem.
- Hva er dette? - Josephine, kom her før den smelter.
Sett den her.
Sugar, du kommer til å få en masse bråk.
Du bør holde vakt.
Hvis Bienstock kniper deg igjen...
Hva feiler det deg egentlig?
Jeg er ikke særlig smart, antar jeg.
Jeg er ikke enig. Uforsiktig, kanskje.
Nei, bare dum. Hadde jeg hatt hjerne, hadde jeg ikke vært med i dette bandet.
Hvorfor tok du denne jobben?
Jeg pleide å synge i mannfolkband, men jeg ga meg med det.
Har du vært med i et mannfolkband?
Hvem, jeg?
Det er det jeg rømmer fra.
Jeg jobbet i seks band de siste to årene. Milde himmel.
- Tøft? - Det er sikkert.
- Man kan ikke stole på mannfolk. - Jeg stoler ikke på meg selv.
Jeg har en svakhet for saksofonister.
Spesielt for tenorsaksofoner.
- Er det sant? - Jeg vet ikke hvorfor, men jeg smelter.
"Det er nok at de spiller åtte toner av ""Come To Me, My Melancholy Baby"","
og jeg får gåsehud overalt, og jeg må bare ha dem.
- Er det sant? - Hver eneste gang.
Jeg spiller tenorsaks, vet du.
Men du er jente - gudskjelov. Derfor ble jeg med i dette bandet.
Sikkerheten først. Alt for å slippe gåsehuden.
Du vet ikke hvordan de er. Du faller for dem.
Du tror at dette er det største som har skjedd siden Graf Zeppelin.
I neste øyeblikk låner de penger av deg.
De spanderer dem på andre damer og vedder på travbanen.
Sier du det?
Så våkner man opp en morgen, og både fyren og saksen er borte.
Alt som er igjen er et par sure sokker og en tom tannkremtube.
Så tar man seg sammen, går videre til neste jobb og neste saksofonist.
Det gjentar seg hele tiden.
Skjønner du nå? Ikke særlig glup.
Hjerne er ikke alt.
Jeg skal si deg én ting. Det skal aldri skje med meg igjen - noensinne.
Jeg er lei av smulene etter andre.
Hvor blir det av isen? De innfødte blir rastløse.
- Hva med et par drammer til oss? - Klart det.
- Jeg blir 25 år i juni. - Blir du?
Det er et kvart århundre. Gir ei jente noe å tenke på.
- Hva da? - Fremtiden.
For eksempel en ektemann. Derfor er jeg glad vi drar til Florida.
- Hva er det i Florida? - Millionærer i massevis.
De drar sørover om vinteren, som fuglene.
- Skal du fange en rik fugl? - Jeg blåser i hvor rik han er.
Bare han har en yacht, en privat jernbanevogn og sin egen tannkrem.
- Du hadde fortjent det. - Kanskje du treffer en også.
Med like mye penger som Rockefeller og skuldre som Johnny Weissmuller.
- Jeg vil ha en som bruker briller. - Briller?
Menn som bruker briller er så høflige, søte og hjelpeløse.
- Har du ikke lagt merke til det? - Jo, når du sier det så.
De får dårlige øyne av lesingen.
De leser disse lange tallkolonnene i The Wall Street Journal.
Kontrabassen vet virkelig hvordan man lager en livlig fest.
Hot-diggety-dog.
Vel, hell og lykke.
Jeg håper det ikke blir smuler denne gangen.
Den enbeinte jockeyen sa...
Hva sa han?
"Den enbeinte jockeyen sa: ""lkke bekymre deg for meg. Jeg rir med damesadel."""
Unnskyld meg. Jeg har fått hikke.
Vi gnir is mot nakken hennes.
Jeg tror... Du mistet den.
Å, det var kaldt.
- Nei, vær så snill. Ikke gjør det. - Hun er kilen.
Hjelp. Vær så snill. Hjelp.
Josephine.
Kutt ut det der. Kutt ut!
NØDBREMS
- Hva skjedde? - Aner ikke.
Jeg skal sjekke.
Hva er det som foregår her?
Bienstock!
Er vi i Florida?
Sugar?
Her. Jeg skal bære instrumentene.
- Takk, Daphne. - Takk, Daphne.
Er ikke hun søt?
Står til?
Meget bra!
Der er de. Millionærer så langt øyet kan se.
Jeg tror ingen er under 75 år.
Det er et trekvart århundre. Får ei jente til å tenke.
La oss håpe de har med seg sønnesønnene sine.
Ja.
Unnskyld meg, frøken.
- Får jeg? - For all del.
Jeg heter Osgood Fielding den tredje.
Jeg heter Askepott den andre.
Er det en ting jeg liker, er det ei jente med smekre ankler.
Samme her. Ha det.
- La meg bære et av instrumentene. - Å, tusen takk.
Du er virkelig søt.
Det er så oppfriskende å ha nytt blod iblant oss.
Selv har jeg blodtype O.
Jeg har alltid vært fascinert av show business.
Sier du det?
Faktisk har det kostet familien min ganske mye penger.
- Har du investert i show? - Showjenter.
- Jeg har vært gift en syv-åtte ganger. - Du er ikke sikker?
Mamma holder tellingen.
- Hun er ganske irritert på meg. - Det kan jeg forstå.
Så da George White's Scandals åpnet, sendte hun meg til Florida.
Hun tror jeg er ute med yachten, på havfisking.
Dra inn snøret, Mr Fielding. Du er på feil spor.
Hvis jeg lover å være snill gutt, hva med middag?
- Beklager. Jeg må jobbe. - Ja, naturligvis.
- Hva slags instrument spiller du? - Kontrabass.
Å, fascinerende.
Bruker du en bue eller bare fingrene?
Som regel bare dasker jeg.
Du er litt av et kvinnfolk!
Skal vi vedde?
Min siste kone var akrobatisk danser. Et slags slangemenneske.
Hun kunne røyke en sigarett mens hun holdt den mellom tærne.
Meget bra!
- Mamma ødela ekteskapet. - Hvorfor?
Hun liker ikke jenter som røyker.
- Hadet, Mr Fielding. - Hadet?
- Jeg skal av her. - Å, nei. Nei, nei, nei.
Du slipper ikke unna så lett.
OK, sjåfør. En runde rundt parken, sakte.
Og hold øynene festet på veien.
Hva slags jente tror du jeg er, Mr Fielding?
- Det skal aldri skje mer. - Vær sikker.
- Kom tilbake. - Jeg spaserer, ellers takk.
Vær så snill, frøken...
Meget bra!
Greit, jenter. Nå skal dere få utdelt rom.
Brillene mine. Hvor er brillene?
Olga og Mary Lou er på 412.
Og, Mary Lou, knepp igjen kimonoen når du ringer etter romservice.
Josephine og Daphne er på 413.
- Dolores og Sugar på 414. - Jeg og Sugar?
Hva hadde du ventet? En enbeint jockey?
Rosella og Emily på 415...
- Skulle ønske vi fikk dele. - Jeg også.
Det går nok bra, Sugar. Vi får se mye til hverandre.
414... Det er samme romnummer som jeg hadde i Cincinnati,
min siste jobb med et mannfolkband.
Han var litt av en type.
- En saksofonist? - Hva ellers? Jeg var gal etter ham.
På natten sendte han meg ut etter pølser og potetsalat.
Potetsalat var utsolgt, så jeg kjøpte italiensk salat.
- Han kastet den i fjeset på meg. - Glem saksofonister.
Du vil møte en millionær, en ung en.
- Hvorfor er du så sikker? - Min kvinnelige intuisjon.
Er dette din bagasje?
- Den der også. - OK, søta.
- Du forventer vel tips. - Glem det, søta.
Tross alt jobber vi her begge to. Det er bare hyggelig å ha deg her.
- Hadet. - Hør her, søta.
- Når er du ferdig i natt? - Hvordan da?
Jeg jobber nattskift og har ei flaske gin på lur.
- Når det er stille... - Er ikke du i yngste laget, gutt?
Vil du se førerkortet mitt, kanskje?
- Pigg av, hva? - Jeg liker dem sånn, store og frekke.
Og... bli kvitt romkameraten.
- Gamle gris. - Hva skjedde?
- Noen kløp meg bak i heisen. - Tenk å måtte leve på den måten?
Jeg er ikke engang pen.
De blåser i det. Du går i skjørt. Som å vifte med rød klut foran en okse.
Jeg er lei av å være kluten. Jeg vil være okse igjen.
- Vi stikker av. - Hvor?
Du lovte meg at når vi kom til Florida skulle vi stikke av.
- Det går ikke? Vi er blakke. - Vi finner et annet band. Med menn.
Spats Colombo og vennene hans ser etter oss i alle mannfolkband i hele landet.
- Det er ydmykende. - Noen kløp deg. Hva så?
Hadde du foretrukket å plukke bly ut av navlen?
Hvor lenge må vi holde dette gående?
Hva er problemet? Vi har det bra.
Se. Vi har kost og losji. Vi får lønning hver uke. Se.
Se på palmene, flygefiskene...
Jeg gir blanke i flygefiskene.
Jeg vet hvorfor du vil bli. Du er etter Sugar.
- Jeg etter Sugar? - Jeg så dere inni den bussen.
Hemmelighetskremmeri og hvisking og byttelåning av leppestift.
- Hva er det du sier? Jeg og Sugar? - Du og Sugar.
- Vi er som søstre. - Da er jeg din gode fe.
Jeg skal holde øye med deg.
Er du påkledd?
Kom inn.
Har dere sett en brun bag med hvit stripe og mine initialer?
Fritidsklærne mine er i den.
- Vi har ikke sett den. - Jeg skjønner ingenting.
Først forsvinner brillene mine, så en av veskene mine.
- Hvor er ukulelen min? - Ukulelen også?
- Det må være en tyv i nærheten. - Her er den. Hei, Sug.
- Vi skal bade. Blir dere med? - Bade. Ja, vær sikker.
Du har ingen badedrakt.
Det har ikke jeg heller.
- Hun har ingen badedrakt. Har du ikke? - Vi kan leie i badehuset.
- Hva med deg, Josephine? - Jeg vil heller bade i badekaret.
- På en dag som dette? Det er herlig ute. - Hun gjør som hun vil. Kom igjen.
- Ikke bli solbrent, Daphne. - Jeg har med solkrem.
Hun smører inn meg, jeg smører inn henne, vi smører inn hverandre. Hadet.
Daphne. Kutt ut. Hva i all verden driver du med?
Bare et lite triks jeg lærte i heisen.
Pass opp. Her kommer en diger en.
Daphne. Jeg ante ikke at du var en så storvokst jente.
Du skulle ha sett meg før slankekuren.
Jeg mener skuldrene og armene dine.
Det skyldes all bæringen av kontrabassen.
- Det er en ting jeg misunner deg. - Hva er det?
Du er så flatbrystet.
Klærne sitter bedre på deg enn de gjør på meg.
Pass opp, Daphne.
Sugar, kom igjen. La oss kaste ball.
Junior, formiddagslur.
Nei. Jeg vil leke.
Hør på mamma, Junior. Forsvinn!
Denne stranda er ikke stor nok for oss begge.
Mamma!
Kom igjen!
Jeg liker kaffe, jeg liker te.
Hvor mange gutter kan jeg se?
Én, to, tre,
fire, fem, seks, sju...
Jeg er så lei for det. Du ble ikke skadet, vel?
- Jeg tror ikke det. - Jeg må bare bli helt sikker.
Hvis folk finner ut av hvem jeg er
hyrer de en slu advokat og saksøker meg for trekvart million dollar.
- Jeg saksøker deg ikke, hvem du nå er. - Takk.
- Hvem er du? - Ærlig talt!
Sugar!
Kom igjen.
Ærlig talt.
Adjø.
- Har jeg ikke sett deg før? - Lite sannsynlig.
- Bor du på hotellet? - Langt ifra.
Ansiktet ditt virker kjent.
Kanskje du har sett det i aviser eller ukeblader.
- Vanity Fair. - Der har du det.
Kan du flytte deg litt? Du ødelegger utsikten min.
Til hva?
De heiser et rødt og hvitt flagg på yachten når det er tid for cocktail.
Eier du en yacht?
Hvem av dem da? Den digre der?
Absolutt ikke.
Med all uroen i verden, burde ingen ha en yacht med over 12 sengeplasser.
Helt enig.
Hvem er det som heiser flagget?
- Din kone? - Nei, min flaggtjener.
Hvem mikser cocktailene? Din kone?
Nei, min cocktailtjener.
Hvis du er interessert i om jeg er gift eller ikke...
- Jeg finnes ikke interessert. - Vel, jeg er ugift.
Det er veldig interessant.
- Hvordan går aksjemarkedet? - Opp, opp, opp.
Mens vi har pratet har du sikkert tjent 100000 dollar?
Muligens. Spiller du på aksjemarkedet?
- Nei, på ukulele. Jeg synger også. - For moro skyld?
Vi jobber på hotellet.
Søte Sue og Sosietets-Synkoperne.
- Dere er sosietets-jenter. - Ja visst. Bryn Mawr, Vassar...
Vi gjør dette for moro skyld.
Synkopere. Betyr det at dere spiller den livlige musikken... jazz?
Jepp. Full fart.
Noen liker best full fart. Personlig foretrekker jeg klassisk musikk.
Helt enig.
Faktisk tilbrakte jeg tre år ved Sheboygan musikkonservatorium.
Bra skole. Familien din har ikke noe imot din karriere?
Det skal være sikkert. Pappa truer med å gjøre meg arveløs.
Spiller ingen rolle. Alt var så kjedelig.
- Debutant-fester. - President-ball.
- Åpningsseremonier. - Revejakter.
Og alltid de samme 400.
Det er merkelig at vi ikke har møtt hverandre før.
Jeg hadde husket en som er så attraktiv som deg.
Du er snill. Du er helt sikkert høflig og hjelpeløs også.
Hva behager?
Jeg har en teori om menn som bruker briller.
- Hvilken teori? - Jeg sier det når jeg kjenner deg bedre.
- Er du opptatt i kveld? - I kveld?
Kanskje du kunne komme til hotellet og høre på oss.
- Hadde vært fint, men det blir vanskelig. - Hvorfor det?
Jeg kommer bare i land to ganger daglig når tidevannet går ut.
På grunn av disse skjellene. Det er hobbyen min.
- Samler du på skjell? - Som min far og min bestefar.
Du kan si at vi har en lidenskap for skjell.
Derfor har vi oppkalt oljeselskapet vårt etter det.
- Shell Oil? - Ingen navn. Bare kall meg Junior.
Sugar!
Vi må skifte til middagen.
Bare løp, kjære Daphne. Jeg kommer snart.
Hva er det, unge dame? Hva stirrer du på?
Det skjer meg hele tiden.
Jeg gjenkjente ham også. Det var bilde av ham i Vanity Fair.
- Kan du flytte deg litt? - Ja. Du står i veien.
Han venter på et signal fra yachten.
Hans yacht?
Med 12 sengeplasser. Min venninne Daphne. Hun er en Vassar-jente.
Hva er jeg?
Eller var det Bryn Mawr?
Jeg hørte en veldig trist historie om ei jente som gikk på Bryn Mawr.
Hun plapret om romkameraten sin
og de fant henne kvalt med sin egen BH.
Ja. Vi må være veldig forsiktige når det gjelder romkamerater. Ikke sant?
Vel, jeg tror jeg må gå nå.
Det var hyggelig å møte dere begge.
- Vil du komme og høre på oss? - Jeg skal prøve.
Gjør det. Det vil bli gøy.
- Ta med deg yachten. - Kom nå, Daphne.
- Hva er det med den fyren? - Fingrene av fatet. Jeg så ham først.
Sugar, et lite råd. Hvis jeg var jente, noe jeg er, ville jeg trå varsomt.
Hadde jeg trådd varsomt, hadde jeg ikke møtt ham.
- Jeg må fortelle det til Josephine. - Ja, Josephine...
Jeg gleder meg til å se ansiktet hennes. Hun vil få sjokk.
Helt enig. La oss løpe og si det straks.
- Vi behøver da ikke å løpe. - Jo, det gjør vi.
Josephine. Yoo-hoo.
- Hun er visst ikke her. - Det var rart. Josie!
Jeg skjønner ikke hvor hun kan være.
- Jeg kommer snart tilbake. - Vent!
Hun dukker sikkert opp hvert øyeblikk.
- Tro det eller ei, Josephine forutså det. - Ja. Dette er noe for Ripley.
- Kanskje hun har gått for å handle? - Der har du løsningen.
Noe sier meg at hun snart kommer inn døra i et helt nytt antrekk.
- Josephine. - Jeg hørte ikke at dere kom inn.
- Hatt det koselig, jenter? - Det har skjedd noe fantastisk.
- Hva da? - Gjett.
- Forbudstiden er over? - Du kan bedre enn som så.
- Jeg møtte en av dem. - En av hvem?
Shell Oil Junior. Han har millioner, briller og en yacht.
Sier du det.
Han eier en sykkel også.
Daphne.
Fortsett. Fortell meg alt om ham.
Han er ung og kjekk. Han er ungkar.
Han er en gentleman. Du vet, ikke av den klåfingrede typen.
Kanskje du burde huke ham så du ikke mister ham?
Han skal ikke slippe unna. Han er så søt. Han samler på skjell.
Skjell? Hvorfor det?
Hørt om skjellsettende?
Daphne, du er utidig.
- Du vil iallfall se ham i kveld. - Vil jeg?
Han sa han skulle komme og høre på oss - kanskje.
Kanskje? Jeg så hvordan han så på deg. Han kommer helt sikkert.
Jeg håper det.
Hva tror du, Josephine? Hva sier krystallkulen din?
Sugar. Er Sugar her inne?
Sugar, har du nøkkelen? Jeg er låst ute og det blir snart en dam i hallen.
Vi sees på scenen, jenter.
Hva er det du gjør med jenta, late som om du er millionær?
Og den tåpelige aksenten? Det er ingen som snakker sånn.
Du har utsatt damer for litt av hvert.
Men dette er uten tvil det verste, sleipeste, styggeste...
Jeg er ikke redd for deg.
Jeg er tynn, men jeg er senesterk.
Du vil komme til skade. Blir jeg tirret, blir jeg en tiger.
Joe. Ikke se på meg på den måten. Det var en spøk. Det var ikke ondt ment.
Jeg skal presse dressen din. Telefon.
Ta tele... fonen.
Hallo?
Ja, dette er 413.
Skip mot land? OK, jeg tar den.
Daphne? Det er rampegutten din.
Du vet - Osgood? I heisen?
Du ga meg en ørefik?
- Hvem er dette? - Romkameraten hennes.
Daphne er opptatt. Er det viktig?
Ja, for meg så. Kan du gi henne en beskjed?
Si at jeg vil spise kveldsmat med henne på yachten min etter showet i kveld.
Greit. Nattmat, yacht, etter showet. Jeg skal si fra til henne.
- Yachten din? - Den heter The New Caledonia.
Old Caledonia sank under en vill fest ved Cape Hatteras.
Hun kan ta det helt med ro. Det blir bare kveldsmat, og bare oss to.
Bare dere to? Hva med mannskapet?
Alt er under kontroll. De har fått landlov.
Det blir servert kald fasan og champagne.
Jeg har sjekket med kystvakten. Det blir fullmåne i natt.
Si til henne at jeg har en ny samling med Rudy Vallee-plater.
Det var nøye planlagt. Daphne er svak for ham.
Svak for hvem? Hva...
Ja, Mr Fielding.
Du plukker henne opp etter showet i motorbåten din. Adjø.
Hva var det du sa?
"- ""Meget bra."" Hun skal få beskjed. - Hvilken beskjed? Hvilken motorbåt?"
Du er i skuddet. Fielding vil spise kald fasan sammen med deg på yachten sin.
Bare dere tre på den store båten. Du, ham og Rudy Vallee.
Glem det. Ring ham tilbake og si at jeg ikke vil.
Klart du ikke skal.
Jeg skal gå.
Skal du være på båten sammen med den gamle grisen?
Sugar og jeg skal være sammen på båten.
- Og hvor skal han være? - På land sammen med deg.
- Sammen med meg? - Stemmer.
Å, nei. Ikke i kveld, Josephine.
Daphne, kjæresten din vinker til deg.
Dere kan hoppe i havet begge to.
Husk at dere har stevnemøte i kveld, så smil.
Du kan bedre enn som så. Vis ham tennene, personligheten din.
Hvorfor lar jeg meg overtale? Hvorfor?
Vi er kompiser. De to musketerer.
Kutt ut det musketerer-tullet. Hvordan skal jeg holde ham i land?
Si at du blir sjøsyk. Spill minigolf med ham.
Å, nei du. Jeg skal ikke i noen mini-sandfelle med den fyren.
Hei. Hvem av dere damer er Daphne?
Kontrabassen.
Fra breiflabben ved bord sju.
- Denne er fra meg til deg. - Forsvinn, din valp.
Du behøver ikke la døren stå åpen. Jeg har universalnøkkel.
- Hva gjør du med blomstene mine? - Låner dem. Du får dem tilbake.
Han kommer nok ikke nå. Klokken er fem på ett.
- Tror du han glemte det? - Du vet hvordan millionærer er.
Disse er til deg.
Til meg?
Det er fra Shell Oil.
- Nei! - Ja!
Han vil spise nattmat med meg på yachten.
Han plukker meg opp ved brygga.
- Nei! - Jo.
Du hørte henne - jo.
Josephine, tenk deg det. Meg, Sugar Kowalczyk fra Sandusky, Ohio,
på en millionærs yacht.
Tenk min mor kunne sett meg nå.
Jeg håper min mor aldri får vite dette.
Det var alt for i kveld. Dette er Søte Sue som sier god natt
og minner alle menn der ute om at alle jentene i bandet er virtuoser.
Og slik skal det fortsatt være.
- Lykke til. - Takk.
Det er så bortkastet. Fullmåne og en tom yacht.
- Jeg vil kaste opp. - La oss danse da.
Det er ei veikro nede ved kysten...
Det var som... Han har sykkel.
Hvem?
Du vet den veikroa?
De har et flott band fra Cuba.
Vi drar dit, binder for øynene til orkesteret og danser til den lyse morgen.
- Vet du hva, Mr Fielding? - Nei?
Du er dynamitt.
Du er et gnistrende fyrverkeri du også.
BÅTER
Ohoi, der.
Ohoi.
- Ventet lenge? - Det gjør ingenting å vente litt.
- Bare man venter på noe godt. - Takk. Og takk for blomstene.
Jeg ville gi deg orkideer fra drivhuset, men det var tåke på Long Island.
Det er tanken som teller.
Jeg har gått tom for bensin.
Ganske morsomt at du går tom for bensin. Jeg mener, Shell Oil og alt.
Oops. Sånn.
Den har hengt seg opp i revers.
Jeg har akkurat fått denne båten. Det er en ny modell.
Den er ikke særlig vellykket.
Skal vi kjøre baklengs? Det kan ta litt lenger tid.
Tiden spiller ingen rolle. Hvem man er sammen med gjør.
Den så så liten ut fra stranda.
Når man er ombord på den, er den som et cruiseskip eller destroyer.
Det er vanlig størrelse. Vi har tre. Mamma har sin i Southampton.
Pappas er i Venezuela. Selskapet legger ny rørledning der.
Min far er mer interessert i jernbaner. Baltimore og Ohio.
Hva babord og hva er styrbord?
Det kommer an på om du kommer eller drar.
Jeg mener, vanligvis er akter på den andre siden av hekken.
Det er broen. Den er der så du kan gå fra den ene siden av båten til den andre.
- Vil du ha et glass champagne? - Ja takk. Hvilken vei?
- Det er to etasjer her. - Ja, pluss tilfluktsrom.
Det er noe annet bra med denne yachten - godt med skapplass.
Vel, la meg se. Hvor tror du tjeneren har dekket på?
Her inne.
Naturligvis. Så dumt av meg.
På torsdager varter de meg opp i den lille salongen.
Det er utsøkt. Som en flytende herregård.
Greit nok for en ungkar.
- For en nydelig fisk. - Jeg fanget den ved Cape Hatteras.
Hvilket slag er det?
Den tilhører sildefamilien.
En sild?
Er det ikke utrolig hvordan de får så store fisk inni de små glasskrukkene?
De krymper når de blir marinert.
- Champagne? - Ja takk.
Skyll den ned, som vi sier til sjøs.
Bon voyage.
- Se på alt det sølvtøyet. - Trofeer.
Du vet. Leirdueskyting, hundeoppdrett, vannpolo.
Er ikke vannpolo veldig farlig?
Jo visst. To av ponniene mine druknet under meg.
Hvor er skjellsamlingen din?
Ja, det er sant. Hvor har de gjort av den?
På torsdager er jeg litt bortkommen her.
- Hva er det med torsdagene? - Mannskapet har fri.
- Betyr det at vi er alene på båten? - Helt og holdent.
Jeg har aldri vært helt alene med en mann midt på natten
- midt ute på havet. - Du er i gode hender.
"Vi har ankeret ute. Skipet er ""shipshape"", som vi sier."
Kystvakten vil ringe hvis det dukker opp isfjell.
Jeg frykter ikke isfjell.
Men mange menn ville prøvd å utnytte en situasjon som dette.
- Du smigrer meg. - Du er selvsagt en gentleman.
Det er ikke det, men jeg er helt harmløs.
- Harmløs? Hvordan? - Jeg vet ikke hvordan jeg skal si det
men jeg har et problem med jenter.
- Hva slags problem? - Jeg føler aldri noe spesielt.
Mener du at du er frigid?
Det er mer en slags mental blokkering.
Når jeg er sammen med jenter, føler jeg absolutt ingenting.
- Har du prøvd? - Gjett om. Jeg prøver hele tiden.
Skjønner? Ingenting.
- Absolutt ingenting? - Helt bortkastet.
- Jeg føler meg så dum. - Kjære, det er ikke din feil.
Enkelte ganger gjør Moder Natur stygge pek mot noen av oss.
Noe går i stykker innvendig.
- Du klarer ikke bli forelsket? - Aldri mer.
Jeg var forelsket en gang, men vil ikke snakke om det.
- Vil du ha litt kald fasan? - Hva skjedde?
- Jeg vil ikke kjede deg. - Det kunne du aldri gjøre.
Vel...
Det var mitt første år på Princeton.
Det var denne jenta. Hun het Nellie.
Faren hennes var visedirektør i Humpmobile.
Hun brukte også briller.
Den sommeren var vi ved Grand Canyon.
Vi sto på den høyeste klippen og beundret solonedgangen
da vi plutselig fikk lyst til å kysse hverandre.
Jeg tok av meg brillene. Hun tok av seg brillene.
Jeg tok et skritt mot henne.
Hun tok et skritt mot meg.
Ja. Åtte timer senere ble hun hentet opp med muldyr.
Jeg ga henne tre blodoverføringer. Vi hadde samme blodtype - type O.
Men det var for sent.
Noe så trist.
Siden den dagen...
nummen, ingen følelser, hjertet er som bedøvet.
Stakkars, stakkars gutt.
Jeg har alle disse pengene, men hva hjelper vel det?
Mintsaus eller tranebær?
Hvordan kan du tenke på mat i en sådan stund?
Hva ellers har jeg igjen?
- Er det så håpløst? - Familien min har gjort alt de kunne.
De ansatte vakre, franske stuepiker.
En spesiell lærer leste bøker for meg som var forbudt i Boston.
Importerte en gruppe med dansere fra Bali
som hadde bjeller rundt anklene og lange fingernegler.
Bortkastede penger.
Har du prøvd amerikanske jenter?
Hvorfor det?
Merket du noe?
Takk allikevel.
Du burde oppsøke en flink lege.
Jeg har det. Jeg var 6 måneder i Wien hos professor Freud, liggende på ryggen.
Så var det Mayo-brødrene, sprøyter, hypnose, mineralbad.
Var jeg ikke pysete, hadde jeg begått selvmord.
Ikke snakk sånn.
Det må finnes ei jente et sted som kunne...
Hadde jeg funnet ei slik jente, skulle jeg ektet henne tvert.
- Vil du gjøre meg en tjeneste? - Naturligvis. Hva da?
Jeg er ikke Dr Freud eller en Mayo-bror eller en fransk stuepike,
men skal vi gjøre et forsøk til?
OK, hvis du insisterer.
- Merket du noe? - Nei, dessverre.
- Jeg beklager. - Vil du ha mer champagne?
Kanskje det hjelper med musikk. Hvordan demper du lyset?
Det er veldig snilt av deg å prøve og hjelpe meg, men det er nytteløst.
Jeg tror lysbryteren er der borte.
Det er radioen.
Det er som å gå på konsert med en som er tonedøv.
Du gir ikke deg selv sjansen.
Ikke kjemp imot.
Slapp av.
Det er som å røyke uten å inhalere.
Inhalere, da vel.
Daphne,
- du fører igjen. - Unnskyld.
Nå?
Jeg er ikke helt sikker.
Kan du prøve en gang til?
Jeg har en rar følelse i tærne.
Som om noen griller dem på svak varme.
La oss legge mer ved på varmen.
Jeg tror du er på rett spor.
Enig. Brillene dine har begynt å dugge.
Jeg visste ikke at det kunne være sånn.
Takk.
De sa at jeg var ødelagt, ferdig, helt følelseskald.
Og så kommer du og gjør alle disse ekspertene til latter.
Mineralbad. Ærlig talt.
Hvor har du lært å kysse på den måten?
Jeg pleide å selge kyss for Melkefondet.
Minn meg på å sende en sjekk på 100000 dollar til Melkefondet i morgen.
Oppsann.
- God natt. - God morgen.
Hvor mye skylder jeg Melkefondet nå?
850000 dollar.
Vi øker det til en million.
Jeg glemte å gi deg kvittering.
Hei, Jerry. Alt under kontroll?
Jeg har store nyheter.
- Hva skjedde? - Jeg er forlovet.
Gratulerer. Hvem er jenta?
Jeg.
Hva?
Osgood fridde til meg. Vi planlegger et junibryllup.
Hva er det du snakker om? Du kan ikke gifte deg med Osgood.
- Synes du han er for gammel for meg? - Jerry, du kan ikke mene alvor.
Hvorfor ikke? Han gifter seg hele tiden.
Men... du er ikke jente. Du er gutt.
Hvorfor vil en gutt gifte seg med en gutt?
Sikkerhet.
- Jerry, legg deg. Du er ikke bra. - Ikke behandle meg som en unge.
- Jeg er ikke dum. Det er et problem her. - Det kan man trygt si.
Moren hans. Hun må godkjenne det. Det bør gå bra, for jeg røyker ikke.
- Jerry, det er et annet problem. - Hva da?
- Hva med bryllupsreisen? - Vi har diskutert det.
Han vil dra til Rivieraen, men jeg vil heller til Niagara Falls.
Jerry, det har klikket for deg. Dette vil aldri gå bra.
Det vil nok ikke vare. Jeg skal fortelle ham sannheten.
- Når da? - Rett etter vielsen.
Da blir det en rask annullering, jeg får et vederlag,
og jeg vil få underholdningsbidrag hver måned.
Jerry, hør på meg.
Det fines lover, konvensjoner. Det lar seg ikke gjøre.
Joe, dette kan være min siste sjanse til å ekte en millionær.
Jerry, kan du høre på meg? Vil du glemme hele greia?
Si til deg selv at du er gutt.
- Jeg er gutt. - Flink gutt.
Jeg er gutt, jeg er gutt, jeg er...
Skulle ønske jeg var død. Jeg er gutt. Jeg er gutt.
Hva med forlovelsesgaven?
- Hva slags forlovelsesgave? - Osgood ga meg et armbånd.
Hei, det er ekte diamanter.
Selvsagt er de ekte. Tror du forloveden min er en boms?
- Jeg får levere det tilbake til ham. - Vent, Jerry. Vi må ikke forhaste oss.
Vi må tross alt ikke såre Osgood.
- Et øyeblikk. - Det er meg. Sugar.
Kom inn.
Jeg syntes jeg hørte stemmer. Jeg må snakke med noen. Får ikke sove.
- Da trenger du et glass bourbon. - Nei. Jeg er ferdig med det for godt.
- Hadde du det hyggelig? - Hyggelig?
Det var vanvittig herlig.
Var han frekk?
Naturligvis ikke. For å være ærlig, var det stikk motsatt.
- Han trenger hjelp. - Hvorfor?
Snakk om eleganse. Du skulle sett den yachten.
Stearinlys, mintsaus og tranebær.
Skulle ønske jeg hadde vært der.
Jeg skal møte ham igjen i kveld, hver eneste kveld.
Jeg tror han vil fri til meg.
- Når han får mot til det. - Det gjør han nok.
Daphne mottok et frieri i kveld.
- Jaså? - Fra en rik millionær.
Så flott!
- Stakkars Josephine. - Meg?
Daphne og jeg har kjæreste... Om vi bare kunne finne en til deg.
Her er jeg, søta.
TIENDE ÅRLIGE KONGRESS VENNER AV ITALIENSK OPERA
Venner av italiensk opera - det er oss.
Registrer dere der borte.
Spats Colombo. Representant fra Chicago, South Side Chapter.
Takk.
Hei, Spats.
- Oddsene var 8-1 for at du ikke kom. - Hvorfor ikke?
Vi trodde du sørget over Tannpirker-Charlie.
- Alle vandrer heden en dag. - Jepp. Man vet aldri hvem sin tur det er.
Spats. Rapporter til våpenkontrollen.
- Hvorfor det? - Ordre fra Lille Bonaparte.
- OK, Spats, opp med hendene. - Hva er meningen med dette?
Lille Bonaparte vil ikke ha noe isenkram slengende.
Greit, du er klarert.
Ikke du.
Den er ikke ladd.
Neste. Hva er inni her?
Golfklubbene mine. Putter. Nummer 3.
- Hva er dette? - Et maskingevær.
Vi sees på banketten, Spats.
Hvor har du lært det simple knepet?
Kom igjen, gutter.
Spats Colombo, hvis jeg ikke ser syner.
Hei, purk. Hva gjør du i Florida?
Jeg hørte at operaelskere hadde et møte.
Tenkte jeg burde ta en tur i tilfelle noen vil synge.
Morsomt.
Hvor var du kl. 15.00 på Valentinerdagen?
- Jeg var på Rigoletto. - Fornavn og adresse, takk?
Det er en opera, din ignorant.
- I et bilverksted i Clark Street? - Clark Street? Aldri hørt om det.
Har du hørt om Deluxe Renseri på Wabash Avenue?
Dagen etter skytingen leverte du inn blodige gamasjer hos dem.
Jeg skar meg da jeg barberte meg.
- Barberer du deg med gamasjer på? - Jeg sover med gamasjer på.
Kutt ut. Du pulveriserte Tannpirker-Charlie, og vi vet det.
Dere og hvem ellers?
Jeg og disse to vitnene dere har lett etter over hele Chicago.
Gutter, vet dere noe om et bilverksted eller vitner?
Vi? Vi var sammen med deg på Rigoletto's.
Æresord.
Slapp av, Spats. En vakker dag skal vi grave frem de to guttene.
Det er det dere må gjøre - grave dem opp.
Jeg føler meg som ei tøyte, ta imot juveler fra en mann under falske forutsetninger.
Ta for deg mens du er ung. Ta på leppestift hvis du vil være pen for Osgood.
Det vil knuse hjertet hans når jeg avlyser bryllupet.
Det vil knuse Sugars hjerte når hun oppdager at jeg ikke er millionær.
Man kan ikke lage omelett uten å knuse egg.
- Hvorfor snakker du om omelett? - Mas, mas.
Vi har en yacht, et armbånd, du har Osgood, jeg har Sugar. Alt er topp.
- Joe! - Hva?
Noe sier meg at omeletten snart klapper sammen.
Kom igjen, Daphne.
- Opp. - Vent litt.
Tre, takk.
Jeg mener ikke å være frekk,
men har ikke jeg hatt gleden av å møte dere to ryper før?
- Å, nei. - Du må mene to andre ryper.
- Har dere vært i Chicago? - Vi?
Vi ville ikke bli sett døde i Chicago.
Tredje etasje.
- Hvilken etasje bor du i, snuppa? - Bryr deg ikke.
Rom 413. Vi snakkes siden.
Ikke ring oss. Vi ringer deg.
Jeg vet det, Joe, de er etter oss.
De vil stille oss opp mot veggen og...
Purken vil finne to døde damer og kjøre oss til dame-likhuset,
hvor de vil kle av oss, og jeg vil dø av skam.
- Hold smella og pakk videre. - Jepp. OK, Joe.
- Ikke de, din idiot. - De er fra Osgood.
Han ville at jeg skulle bære dem i kveld.
Jeg vil aldri finne en annen mann som er så snill mot meg.
Joe, hvis vi kommer ut av hotellet i live, selger vi armbåndet, tar pengene,
blir med en båt til Sør-Amerika og gjemmer oss i en bananrepublikk.
Jeg har regnet ut at om vi bare spiser bananer, kan vi bli der i 50 år.
Hvis vi kommer ut av hotellet i live.
- Har vi glemt noe? - Ja. Barbersakene.
- Og Sugar. - Sugar?
- Gi meg rom 414. - Hva er det du gjør?
- Tar en telefonsamtale. - Vi har ikke tid!
Vi kan ikke bare dra fra henne uten å si adjø.
Vanligvis forlater du dem kort og brutalt.
Det var da jeg spilte saksofon. Nå er jeg en millionær.
Send et postkort til henne. Gorillaene kan komme hvert øyeblikk.
Rom 414? Dette er skip-til-strand-operatøren.
Skip-til-strand?
Hei, Sugar, det er til deg. Fra yachten.
Hallo, min elskede. Så godt å høre stemmen din.
Jeg må kaste opp.
Nei, jeg sov ikke godt, elskling. Ærlig talt så lukket jeg ikke et øye.
Jeg har aldri sovet så godt. Jeg hadde en vidunderlig drøm.
Jeg var fremdeles på yachten og ankeret løsnet.
Vi drev av gårde dag etter dag.
Du var kapteinen og jeg var mannskapet.
Jeg holdt utkikk etter isfjell, sorterte skjellene dine og mikset cocktail,
og jeg tørket dugg av brillene dine.
Og da jeg våknet, ønsket jeg bare å svømme tilbake til deg.
Ja...
Når det gjelder avtalen vår i kveld...
Jeg møter deg på brygga igjen rett etter showet er slutt.
Jeg er redd jeg ikke kan i kveld.
Ikke i morgen heller. Jeg må dra.
Noe uventet har dukket opp. Jeg må dra med en gang.
Hvor da?
Sør-Amerika?
Det var uventet.
Vi har disse oljeinteressene i Venezuela.
Jeg fikk akkurat telegram fra pappa. Styret har besluttet en fusjon.
En fusjon? Hvor lenge blir du borte?
En god stund.
For å si det som det er, kommer jeg aldri mer tilbake.
Gjør du ikke?
Det er ganske komplisert. Det vi kaller storfinanser.
Det har seg slik at direktøren i oljesyndikatet har en datter...
Jaså. En slik fusjon.
Hvordan er hun?
Ifølge vår skatteekspert, er hun ikke noe særlig.
Det er bare for oljens skyld.
En mann i min posisjon har et ansvar ovenfor aksjeeierne.
Alle de vanlige menneskene som har investert sparepengene sine.
Naturligvis. Jeg forstår. Jeg tror iallfall at jeg gjør det.
Jeg visste det. Jeg skulle ønske det var noe jeg kunne gjøre for deg.
Det har du gjort. Du har gitt meg masse innside-informasjon.
I morgen skal jeg ringe megleren min
og be ham kjøpe 50000 aksjer i venezuelansk olje.
Smart trekk.
Forresten, har du fått blomstene?
Orkideene fra drivhuset mitt?
Tåken lettet endelig over Long Island og de fløy dem inn i morges.
Merkelig. Jeg sendte dem til rommet ditt.
De skulle ha vært levert nå.
Dolores, kan du se etter om det er noen blomster utenfor?
Ja, de er her. Hvite orkideer.
Jeg har ikke fått hvite orkideer siden jeg debuterte.
Hva er dette?
Hva da?
Å, det. Bare en liten avskjedsgave.
Ekte diamanter.
De må være verdt sin vekt i gull. Er du alltid så sjenerøs?
Ikke alltid.
Jeg ville vise min takknemlighet for det du gjorde for meg.
Jeg gjorde ikke noe. Det bare skjedde.
Navigatøren kom akkurat inn. Vi må lette anker nå.
Lett anker, og ha en bon voyage.
Hvis du trenger et orkester i bryllupet ditt,
er vi ferdige her om et par uker.
Adjø, min elskede.
Jeg vet ikke hva kapteinen vil, men navigatøren fordufter nå.
- Jepp, la oss stikke. - Vent litt. Armbåndet mitt.
Hvor er armbåndet mitt blitt av?
- Ditt armbånd? Det er vårt. - OK. Hvor er armbåndet vårt?
- Vi gjorde det eneste rette med det. - Ikke enda et triks, vel?
Ingen triks, ingen speil, ingenting oppe i ermet.
Alt er ærlig denne gangen.
Hvor er bourbonen?
- Er det noe galt, Sugar? - Vet ikke. Jeg ble plutselig tørst.
Hvem har gitt deg det armbåndet?
- Liker du det? - Har jeg alltid gjort.
Junior ga meg det. Han har reist til Sør-Amerika for å gifte seg.
- Det kaller jeg storfinans. - Jeg vil heller kalle ham en lus.
Var jeg deg hadde jeg tatt armbåndet og kylt det rett i trynet på ham.
Den første snille fyren jeg har møtt. Den eneste som har gitt meg noe.
Du vil glemme ham, Sugar.
Hvordan kan jeg? Uansett hvor jeg er vil det være en Shell-stasjon på hvert hjørne.
Jeg tar med denne tilbake når den er tom.
Er du sprø? Stedet kryr av mafiafolk.
Og du oppfører deg som Diamond Jim Brady.
Hvordan kommer vi unna og skaffer mat?
"- Vi går. Hvis vi må, får vi sulte. - Nå sier du ""vi"" igjen."
Ikke den veien. Vi vil ikke løpe rett på Spats og vennene hans.
Har du rene hender?
Over.
OK, knepp gamasjene mine.
Du er pen i tøyet, sjef.
Hør, sjef. Jeg har snakket med de andre representantene.
Ryktet sier at Lille Bonaparte er sur på dødsfallet til Tannpirker-Charlie.
- Han og Charlie var korgutter sammen. - Slutt, ellers begynner jeg å grine.
Han har Charlies siste tannpirker fra garasjen. Han har forgylt den.
Jeg har sagt det før, gutter.
Lille Bonaparte har blitt myk. Har det ikke her lenger.
Han var som en klippe.
- Det er synd. Han bør pensjoneres. - Forslaget støttes.
Hvordan skal vi pensjonere ham?
Vi får finne på noe artig.
Lille Bonaparte og Tannpirker-Charlie vil snart synge i samme kor igjen.
Men denne gangen skal vi garantert ikke ha vitner.
Se. De to rypene fra heisen.
Hei. Kom inn hit.
Hva feiler det de damene?
Kanskje damene ikke er damer.
Samme fjes, samme instrumenter.
- Her er ditt Valentiner-kort. - De to musikerne fra bilverkstedet.
De ville ikke bli sett døde i Chicago, så vi gjør jobben her. Kom igjen.
- OK, så hva gjør vi nå? - Først må vi ut av disse klærne.
GRATULERER, SPAT
Hva skjedde?
Jeg og Tiny hadde ham nesten, men så mistet vi ham igjen.
- Hvor var dere? - Sammen med deg, på Rigoletto's.
- Din tulling. - Sjef, vi tar dem etter banketten.
De kan ikke være langt unna.
Takk.
Mange takk, kjære operavenner.
Det er ti år siden jeg valgte meg selv til leder av denne organisasjonen,
og om jeg må si det selv, dere valgte riktig.
La oss se på protokollen. I løpet av det siste året
tjente vi 112 millioner dollar før skatt.
Vi betaler da heller ikke skatt.
Som innen all annen business, har vi hatt våre uoverensstemmelser.
Vi vil nå ha ett minutts stillhet
til minne om sju av våre medlemmer fra Chicago,
som ikke kan delta i kveld grunnet et stygt uhell de hadde.
Du også, Spats.
Opp.
Forsiktig, nå.
- Du vet når du skal komme ut? - Ja. Andre gangen de synger:
Ja visst skal han leve uti hundrede år!
OK.
Og ikke ødelegg kaka. Jeg lovte ungene mine et kakestykke hver.
Nå, venner og representanter,
det kommer en stund i livet for enhver forretningsleder
da man føler for å trekke seg tilbake.
Nei!
Jeg ser meg omkring etter en som kan fylle mine sko.
Jeg har vurdert flere kandidater.
For eksempel er det spesielt et selskap fra Chicago,
South Side Chapter.
Enkelte påstår at han har blitt litt for stor til gamasjene sine.
Men jeg tror den mannen vil nå langt.
Enkelte sier han har gått altfor langt.
Men jeg mener at man kan ikke holde en flink mann nede.
Selvsagt har han ennå mye å lære.
Alt det bråket han forårsaket på Valentiner-dagen
var ikke særlig lurt PR-messig.
Og så la to vitner komme seg unna. Det var virkelig slurvete.
Ikke tenk mer på de to. De er så godt som døde.
Jeg hadde dem nesten i dag.
Du lot dem slippe unna for andre gang?
Enkelte ville si at det er direkte slapt.
Men jeg sier: Å feile er menneskelig, å tilgi er guddommelig.
Og bare for å vise hva jeg mener om deg, Spats,
guttene har fortalt meg at det er bursdagen din.
Så vi har bakt ei kake til deg.
Bursdagen min?
Den er ikke før om fire måneder.
Vi er kanskje litt tidlig ute. Det er da bare noen få måneder?
Kom igjen, gutter. Stem i.
Ja må han leve
Ja må han leve uti hundrede år!
Ja visst skal han leve
Ja må han leve
Ja visst skal han leve uti hundrede år!
Morsomt.
La oss komme oss vekk.
Ta de to fyrene.
Hva har skjedd her?
Det var noe i den kaka som de ikke tålte.
Min kompliment til kokken. Ingen forlater rommet før jeg får oppskriften.
Skal du lage en føderal sak av dette?
Ja.
De forsvant mellom hendene våre.
Vi bevokter jernbanestasjonen, veiene og flyplassen. De slipper ikke unna.
- Hørte du det? - Yachtene er ikke bevoktet.
- Du må ringe til Osgood. - Hva skal jeg si til ham?
Si at du vil rømme med ham.
Rømme? Det finnes lover, konvensjoner.
OK, det finnes konvensjoner. Det finnes også dame-likhus.
Josephine.
Bienstock!
Hei. Det er ingen dame.
Ikke gjør det, Sugar.
Ingen fyr er verdt det.
Grip henne.
Josephine?
- Osgood møter oss på brygga. - Vi er ikke på brygga ennå.
Hei.
Min venninne Josephine, hun skal være brudepike.
- Gleder meg. - Kom igjen.
Hun er så ivrig.
Vent på Sugar!
- En brudepike til? - Blomsterpike.
- Sugar, hva er det du gjør? - Jeg sa jo at jeg ikke er særlig glup.
La oss dra.
Du vil ikke ha meg, Sugar.
Jeg er en løgner og bedrager. En saksofonist.
En av disse døgeniktene du ikke vil vite av mer.
Jeg vet det. Hver gang.
Sugar, vær nå fornuftig. Dra tilbake til millionærene.
Ikke smulene etter andre,
ikke italiensk salat i trynet, ingen tom, flatklemt tannkremtube.
Fint, stå på. Snakk meg fra det.
Jeg ringte til mamma. Hun ble så glad at hun gråt.
Hun vil at du skal bære hennes bryllupskjole. Hvite kniplinger.
Osgood, jeg kan ikke gifte meg i din mors kjole.
Hun og jeg er ikke skapt på samme måte.
- Vi kan sy den om. - Nei, det går ikke.
Osgood, jeg skal være ærlig mot deg. Vi kan ikke gifte oss.
Hvorfor ikke?
Vel...
For det første, er jeg ikke en ekte blondine.
Spiller ingen rolle.
Jeg røyker. Jeg kjederøyker.
Helt greit.
Jeg har en grumset fortid. Jeg har bodd sammen med en saksofonist i tre år.
Jeg tilgir deg.
Jeg kan ikke få barn.
- Vi kan adoptere. - Du forstår ikke, Osgood.
- Jeg er mann. - Vel,
ingen er perfekt.